PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
MATURITNÍ VEČÍREK
PŘED PĚTI MĚSÍCI
Ale...
To nemůže být pravda.
Dobře. Děkuju.
Propustili ho, viď?
Vážně tam musím?
Proč bys neměl?
Provedl jsi něco?
Pak se tam musíš vrátit.
A s hlavou hrdě vztyčenou.
Běž se obléct.
Proč nám nikdo neřekl, že je venku?
Nikdy nám neřekli, že ho zavřeli.
Jeho matka má velký vliv, vlastní noviny.
To ho ale z vězení nedostane.
Ty na to nic neřekneš?
- Budeš mlčet jako vždycky? - Nakonec promluvila.
Jiní to věděli a neřekli nic.
Andere? Sakra! Ty jsi to taky věděl?
Všichni to věděli, kromě mě?
Lu, tebe se to netýká.
Chyba. Ty se mě netýkáš.
Bylo by fajn vědět, že ten kluk, co sedí vedle mě, je vrah.
Příšerný.
Polo nic neudělal.
A máme věřit zrovna tobě, prolhaná barbíno?
- Mám jim připomenout, kdo jsi? - Není třeba. Díky.
Hele, všechno, co proti němu mají, je výpověď od žárlivé ex.
Co všechno ti uniklo?
Takže celá tahle tvoje show byla naprosto zbytečná, co?
- To je ale škoda. - Ta lůza nám tu chyběla.
- Co? - Posaďte se a poslouchejte mě, prosím.
Váš spolužák byl propuštěn na kauci.
Jsou proti němu vznesena obvinění a je vyšetřován.
Řekla jsem jeho rodině, že mu nemůžu za daných okolností návrat dovolit.
Takže nebude maturovat?
Vypadá to, že se vše brzy vyřeší.
Cože?
Soudce si na pozítří vyžádal konfrontaci mezi Polem a jeho žalobkyní,
aby porovnal jejich verze a rozhodl, zda ho formálně obviní,
nebo ho obvinění zprostí.
Já vím, že je těžké si zachovat odstup,
ale udělejte to pro své vlastní dobro.
Tento týden za vámi přijdou zástupci nejlepších univerzit na světě.
S trochou štěstí vás přijmou nebo dostanete stipendium.
Je to důležitá chvíle. V sázce je hodně. Soustřeďte se.
Ať minulost nezničí vaši budoucnost.
Dobré ráno.
Veselé Vánoce, šťastný nový rok,
hezké prázdniny, hezké všechno...
Odejdi. Teď.
- Co tady děláš? - Jdu na nějakou hodinu.
- Promiň. - Hej!
- Proč nejsi v Chile? - Jsem zodpovědný student.
A jsem tu, abych dokončil ročník.
Kde spíš? S kým?
Kdo potřebuje spát, zlatíčko?
To není sranda.
Víš, co ti udělá táta, až zjistí, že jsi tady?
Koupí mi další letenku do Chile
a já z toho budu chvíli žít.
Řeknu ti to jasně.
Snad to ten tvůj vyhulenej mozek pochopí.
Táta tě zabije, až to zjistí.
A není to slovní obrat.
Jo, chápu.
Jasně, já kazím mládež.
A ty jsi čistá, nevinná oběť.
Protože to jsi mu řekla.
Taky jsi u toho svůdně mrkala?
Víš, proč mi věří? Protože já jsem vzorná dcera.
Hodná, zdravá...
A především lhářka.
Omluv mě.
Co to děláš?
Co jsi chtěl: „Rozptyl mě, až uvidíš, že mi to nejde“.
- A musíš mě mlátit? - No...
Mám i jiný nápad.
Pojď.
Začni hrát.
- Fakt? - Jako bych tu nebyl.
Dívej se na televizi.
Dobře.
Co mám hrát?
Bojovou hru? S nabušenými chlapy?
Jakoukoliv. Není to jedno? Buď zticha, hraj a užij si to.
Co to tady máš?
Co myslíš, Omare?
- To, co vždycky. - Ne, myslím tady.
Ve tříslech. Je to jako malá bulka.
Nevím. Nemám tušení.
Nejspíš o nic nejde.
Co to může být?
Nic.
Ale měl bys jít k doktorovi. Pro jistotu.
Jo.
- Mám pokračovat nebo...? - Jo, dobrý.
Nic to nebude, ale je lepší mít jistotu.
No tak, uvolni se.
Tu trofej nenašli. Bez důkazu ho nikdy neodsoudí.
Carla ho odsoudí.
Nevíš, jací jsou, když jsou spolu.
Jednou se na něj podívá a Polo si nadělá do kalhot.
- A skončí za mřížemi. - To nevíš.
- Zaslouží si to. - Jo.
Máš prachy, takže tě ta informace bude šokovat:
lidi nedostanou to, co si zaslouží.
Co sakra chceš?
Strávil jsem Vánoce v nápravným zařízení.
A ty? Na lyžích v Andoře? Na nákupech v Miláně?
Jo, užívala jsem si podívanou, jak se rozpadá manželství mých rodičů.
Myslíš, že to bylo lehký?
Všechno by mohlo být jako dřív.
- Jen řekneš, že sis to vymyslela... - Jako dřív?
Žila jsem ve strachu, že někdo zjistí, co se stalo.
Nechci, aby to bylo jako dřív.
- Carlo, poslouchej mě. - Řeknu pravdu.
Ale dám ti šanci, abys ji řekl první.
Přiznej se a dostaneš menší trest. Bude po všem.
To jsou věci, co?
Je mi to fuk.
Jasně. A vrah, co je spolužák
přítele a bratra oběti, je něco, co vidíš každý den.
Neslyšela jsi Azucenu?
Myslím na budoucnost.
To je ono.
Proto jsi byla zavřená doma a ignorovala všechny vzkazy.
Připravovala ses na pohovory.
Jestli si chceš povídat, tamhle je Samuel.
Nezájem.
Do háje s panem Ztraceným.
Mě nikdo prudit nebude.
Copak se ti nelíbil?
Vyléčila jsem se. Jako z chřipky.
Tropický chřipky. Trvalo ti to měsíce.
Když ho vidím teď, říkám si, jak moc se podobá Harrymu Potterovi.
Možná mě očaroval. A teď jako by luskli...
Podívám se na něj... a necítím nic.
- Kéž by to bylo tak lehký. - Co?
Nic.
Snaž se dál. Carla tě nakonec poslechne.
- Proč? - Protože tě pořád miluje.
Jen někdo, kdo tě tak moc miluje, by se ti snažil tak ublížit.
Co jsi jí provedl, že je tak zlomyslná?
Já? Nic, mami. Já jen...
I tak si myslím, že nic neomlouvá to, co udělala. Chci říct...
Jsou to dost vážný obvinění.
Cayetana, ne? Nebo je to taky lež?
- Begoño! - Podívej.
Láska je nevyléčitelná nemoc.
Nepomůže pilulka, terapie ani operace.
Zamilované osobě prominu téměř cokoli, ale cos provedla ty, je neomluvitelné.
- Mami! - Byl to podvod.
Neměl by ses ukazovat s někým jako je ona.
Ne.
Jsme spolu, jasný? A dneska tady přespí.
- Jestli bude chtít. - Jo.
Nashle. Díky.
Salam Aleikum.
Aleikum Salam.
Můžu vidět tvůj batoh?
Snažíš se mě sbalit?
- Vypadám, že tě chci sbalit? - Na mě to zabírá.
Ten batoh.
- Jsem taky muslim. Nekradu. - To se uvidí.
A proč jsi nezkontrolovala tu ženu přede mnou?
- Nebyla podezřelá. - Aha.
Jako na letišti.
Na kontrolách prohledávají lidi jako jsi ty.
Můžeme pokračovat.
Měj se, sestro.
Ahoj.
- Mami, musíme si promluvit. - Přišel dopis.
Není to dopis.
Tady.
ASILAH
Mám práci, dům... Vede se mi zatraceně dobře.
Bude ti ještě líp, až se vrátíš k nám.
Nechci si dělat naděje.
Je zavřený, Nano.
Inspektorka říkala, že až se ten parchant přizná,
můžeš se bez obav vrátit.
Vážně to řekla?
Tak moc si je jistá?
Fakt to dobře dopadne?
Jasně, zlato.
Dobře to dopadne.
Není to ztracený.
- Na zítřejším stání... - Ne, Samueli.
Vždycky dopadnou na všechny čtyři. Mají sedm životů jako kočky.
A když jim dojdou, koupí si další.
Ten kluk dostane, co si zaslouží.
Jako by ses narodil včera.
Už toho mám dost.
Všeho.
Tvůj bratr měl nejvíc rozumu.
Je tam, kde ho nikdo nezná, nikdo se na něj špatně nedívá.
Může začít znovu.
- Co když pojedeme za ním? - Co?
Mám dost toho pachtění tady.
- To vidím. - Co můžeme ztratit?
Stipendium na nejlepší škole?
Sakra, Samueli...
Tahle škola ti od začátku dělá ze života peklo.
Dívají se na tebe jako na zločince. Vážně by se ti po někom stýskalo?
Jak se máš, zlato?
„Zlato“?
Už nejsem „prolhanej spratek“?
Byl bych první, kdo by vymazal, co se stalo za poslední dva týdny.
- Ale to můžeš udělat jen ty. - Vypadni, než tě uvidí máma.
Nedělej to pro mě. Udělej to pro Pola.
Sama jsi říkala, že to byla nehoda.
Ukončil jeden život, aby zachránil náš.
Zaslouží si za to 30 let vězení?
Jak velkorysý, starat se o mýho bývalýho.
A to, že by policie zjistila o tvých nekalých obchodech,
s tím nemá co dělat.
Dělám si starosti o mámu.
- Nemá s tím nic společnýho. - Zatím.
Jestli nestáhneš výpověď, vyšetřování bude pokračovat
a oni přijdou na mě,
budu muset policii předhodit větší rybu.
Jestli se podívají na účty vinařství...
- Jsou to tvoje účty. - S jejím podpisem.
Přijde o všechno.
Zbyde jí jen její jméno a to bude bezcenné.
Mlčme oba.
Vše může být jako dřív.
Carlo, žádám tě, abys udělala, co je třeba pro záchranu rodiny.
Nikdo vás neobviňuje.
Budeme mluvit se všemi.
Slyšela jsem, jak se rozbilo sklo a utíkala tam.
Ale já ho nestrčila.
Zdá se, že ho nikdo nestrčil.
Podle několika svědků bylo sklo rozbité,
on ztratil rovnováhu a...
Jestli to byla nehoda, co tady děláme?
Ztratil rovnováhu, protože ho někdo bodl do hrudníku.
Zase to má v rukou ten zatracenej spratek.
Zítra ráno půjdeme k soudu, aby neměla nějaký hloupý nápady.
Uvidíme, jestli on se odváží lhát.
- Můžeme změnit téma? - Ne. Dnes budem mluvit.
Pozítří přijdou z univerzit na pohovory.
Z Oxfordu taky.
Vzpomínáte si? Marina tam chtěla studovat.
Byla ráda alternativní, ale dřela,
aby mohla na nejdražší univerzitu v Anglii.
Jak jsme se jí smáli.
I to jí vzali.
Nejen to, kým byla, ale i to, kým mohla být.
Takový chci trest pro viníka: aby mu nic nezbylo.
To je spravedlnost.
Je to tvoje slovo proti jejímu.
Co když je tam někdo další?
Kdo?
Christiana nemůžou najít.
Ander.
ZDRAVOTNÍ ZÁZNAM
Kdy jste si toho všiml?
Včera.
Cítil jste v poslední době
únavu, měl jste závratě, krvácení z nosu nebo dásní?
Nevím.
- Co by to mohlo být? - Všechno nebo nic.
- Jsou s vámi rodiče? - Ne.
- Je mi 18 let. - Dobře.
Až přijdou výsledky,
pošleme vám zprávu, abyste si je vyzvedl.
Nejspíš zítra.
Všechno v pohodě. Brzy mi řeknou. Ale nevypadá to zle.
Barmane!
Mluvíš se mnou?
Dej mi to nejlepší, co máš.
Šampaňský. Jako obvykle.
Co slavíš, pane Chile?
Že jsi tady.
Takže jsi sám jako kůl v plotě.
Myslíš, že někdo, kdo koupí láhev šampaňskýho, může být sám?
Kámoše budu mít za chvíli.
Zamítnuto.
To má řešení.
Tohle má cenu sedmi lahví. Je to na tobě.
Chodíš moc do kina.
Takže jsi sám jako kůl v plotě.
A co ty? Nic si nedáš?
Mám radši sex.
Asi toho necháme. Co, šampione?
To se mi stalo poprvý.
Jo, jasně a já jsem panna a jeptiška.
S tím vším, co bereš, je div, že si vůbec někdy vrzneš.
- Na to jsou ty modrý prášky. - Jasně.
Chemie spraví všechno, co?
Klid.
Abys mohl kůl vyrážet kůlem,
musíš ho mít trochu tvrdší.
Jak ti to můžu vynahradit?
Nevím, asi bude stačit, že si usneme v náručí.
Nebo mi to uděláš rukou.
- Bydlíš někde? - Ne. Spím v autě.
Líbí se ti? Ukradl jsem je ve skvělým obchodě v Londýně.
Omlouvám se.
Vím, že je hrozný, když tě soudí podle barvy pleti.
V pohodě. Nejspíš to byla záminka, abys mě mohla sbalit.
Další bohatý kluk.
- Myslíte si, že jste neodolatelní. - Neomlouvala ses?
Už jsem skončila.
- Takhle vypadáš, když flirtuješ? - Neflirtuju.
- Jak se jmenuješ? - Malick.
- Já Nadia. - Já vím.
Zítra za vámi přijdou představitelé univerzit.
ORIENTAČNÍ TÝDEN
Nemají čas na všechny, takže napište svou první volbu.
Možná s vámi udělají pohovor.
Za chvíli si od vás papíry vybereme.
Polo, přestaň mi sakra volat.
- Proč chce mluvit s Anderem? - Má strach.
Ander by mohl říct, že se Polo přiznal a potvrdit Carlinu verzi.
- Přesvědč Andera, ať vypovídá. - Já?
- Jste kámoši. - Je to hajzl.
Nebudu ho prosit o pomoc.
Jestli slyšení nedopadne, ten případ uzavřou.
Dopadne to dobře, Samu.
Možná jsi s Carlou spal, ale neznáš ji jako já.
Promluv hned s Anderem.
Carlo!
- Jak se máš? - Jak se mám?
Nepřibližuj se ke mně!
- Nebo ti natáhnu. - Poslouchej.
Mrzí mě, že jsem tě dostal do týhle situace, ale už nemůžeš couvnout.
Jestli necouvnu, přijdu o rodinu, vinařství, o všechno.
- Co mi sakra zbyde? - Já. Budeš mít mě.
Miluju tě.
Jen když udělám, co chceš.
Až to skončí, skončíš i se mnou.
Ne, jen mi dokážeš, že jsi ta, do který jsem se zamiloval.
Podívej na něj. Šípková Růženka.
V autě, vážně?
- Co? - Co to sakra je?
Říkalas, že mám šetřit. Žít v autě je mnohem levnější,
- než platit za hotel. - Já vím.
Proto prodáváš šperky. A prsten?
Zatím ne.
Je něco, cos jí neřekla?
Že se ti nepostavil.
Sakra!
Potřebuješ pomoc, chlapečku.
S ní?
Ty ses úplně zbláznil.
- Bez urážky. - Trochu mě to uráží, zlato.
Promiň.
- Dovolíš? - Jasně.
- Díky za pomoc. - Rádo se stalo.
Prodáš auto, koupíš si letenku do Chile a odletíš zpátky.
Ať se stará tvoje máma o tenhle boží trest.
Špatný zprávy. Nebere mi telefon.
Co se stalo?
Vánoce jsou hektický. Asi je v domku na pláži.
Ale volal jsem i z jinýho čísla a zvedla to.
Řekl jsem: „Veselý Vánoce“.
A zavěsila.
Aha.
Můžeš bydlet u mě.
Táta bude na pár dní pryč.
A pak uvidíme, jo?
Hej.
Ahoj.
Něco ti řeknu.
Jestli máš špetku slušnosti, řekneš soudci...
Musím jít.
- Mluvím s tebou, kreténe. - Teď se to nehodí.
Tak jdi do prdele.
Výsledky jsou k dispozici. Přijďte si na kliniku.
Ahoj. Je to ještě na dlouho? Jak ti je?
Promiň, mami.
Drahoušku...
Ty jsi jen řekla pravdu...
Za to se někdy platí.
Možná jsme přišli o pár lidí.
Ale ať se stane cokoli, vždycky budeme mít jedna druhou.
Vždycky budu stát při tobě.
Vždycky.
- Ander mě nesnáší. - Co to říkáš?
- Co když promluví? - Nepromluví, dobře?
Dneska možná ne.
A co zítra?
Pozítří? Příští týden? Chci žít tahle?
Říkat si, jestli mě chytí.
Přestaň. Slyšíš? Přestaň. Už to neříkej.
Máš snad jinou možnost, lásko?
Říct pravdu.
Ander Muñoz?
Můžete dál. Já jsem Julia.
Dobrý den. Zahajuji jednání.
Než soudní úředník přečte vaše prohlášení,
ratifikujete vaše verze událostí?
Chcete něco dodat?
Já...
- Chci říct... - Vymyslela jsem si to.
Je mi to líto.
Byla jsem naštvaná na svého otce a bývalého kluka.
Můj otec na mě byl vždycky hodně přísný.
Vymyslela jsem si to, abych jim ublížila.
Ale teď si uvědomuju, že jsem zašla moc daleko. A hluboce toho lituju.
Omlouvám se za způsobenou bolest.
Snad mi odpustíte.
Říkal jsem, ať promluvíš s Anderem.
Jdi do prdele! A co tvoje holka?
Kdyby jí na tobě záleželo, nepodrazila by tě.
Víte, co jste provedla? Co vás to napadlo?
Myslím na budoucnost
Pojďme domů, zlato.
Promluvíme si pak, jo?
Ten večer jsem s ním nemluvila.
Dlouho jsme spolu nemluvili.
Co jste udělala potom, co spadl?
Běžela jsem dolů na parket.
To je všechno.
Myslela jsi ten odjezd vážně?
Čím dřív, tím líp.
Slyšel jsi o tom?
Co budeme dělat?
Jak to myslíš? Zapomeneme na to.
Je venku. Je po všem.
- Necháme, aby mu to prošlo? - Není to naše věc.
Jasně, že je to naše věc. Je to tvoje věc.
- Polo se ti přiznal. - Omare.
Mám svých starostí dost. Nepotřebuju řešit ještě ostatní.
Co se děje?
Už ti něco řekl doktor? Andere...
Jo, nic to není. Planý poplach.
Vyděsil jsi mě, ty vole.
Můžeme si jen lehnout na gauč a nemluvit?
Dobře.
Chceš hrát videohry?
- Chutná ti to? - Je to vynikající.
Jsem ráda, že jsi doma.
Díky.
Táta se vrátí za tři dny.
Máme čas si rozmyslet, co uděláme.
Neposlechne mě. Tebe jo, kdybys řekla pravdu.
Nemůžu to udělat, Valerio.
I kdybych chtěla.
Nemůžu. Prostě nemůžu.
- Neměl být pryč tři dny? - Co tady dělá ten hajzl?
Do prdele...
- Co tady dělá ten...? Odpověz! - Tati, klid.
Můžeme to probrat jako civilizovaní lidé. Jako...
Norové.
Vážím si toho, že jste měli tolik zdvořilosti
a sedli si naproti sobě.
Pozvala jsem ho, protože mu máma nebere telefon.
To je mi fuk. Nikdo nebude zneužívat moji dceru.
Jsem taky tvůj syn.
Ty jsi zvrhlík, který zneužil nezletilou.
Nechtěl jsem do toho tahat policii, ale s tím je konec.
- Tati. - Je to zločin a ty za něj zaplatíš.
Nejdřív dostaneš zákaz se přiblížit. A pak možná i vězení.
Prosím.
Jsem velmi civilizovaný a velmi norský, Lucrecie.
Jiný by ho za zneužití své dcery zabil.
Valerio mě nezneužil.
Jasné?
- Jsi dítě! - On taky!
Úplně tě pobláznil. Vůbec nevíš, co říkáš.
Vím přesně, co říkám, tati.
Nikdo mě nikdy k ničemu nenutil.
Vyspala jsem se s ním, protože jsem ho potřebovala.
Chtěla jsem ho víc než cokoliv na světě.
Láska není zločin.
A on není zločinec.
A já nejsem dokonalá dcera...
a neviňátko, jak si myslíš.
Takže teď jsi dospělá.
Nechtěl jsi to vidět a mně to nevadilo.
Ale jsem.
Dobře.
Od teď budeš žít jako dospělá.
Ze zákona, než ti bude 18,
mám povinnost tě živit a poskytnout ti bydlení, ale to je vše.
Zapomeň na peníze, luxusní věci, oblečení
a drahé univerzity.
- Co to říkáš? - Že jsi dospělá.
A až ti bude osmnáct, chci tě pryč z domu.
Tobě už je 19, nepotřebuješ to písemně. Vypadni.
Ahoj.
Jak se máš?
- Nevím, co tady dělám. - Jasně.
Proč jsi mi včera neodpověděl na zprávy?
To ti dělá starosti?
Cayetano, musíme se zbavit trofeje a všechno skončí.
U mě je v bezpečí.
- Dobře? - Co?
- Poslouchej. - Ne, Cayetano.
- Polo. - Ne.
Je příliš riskantní se jí zbavovat teď.
U mě je v bezpečí.
Jak to myslíš?
Polo.
Hej, Polo. Podívej se na mě.
Neboj se, jsem na tvé straně.
Jsem jediná na tvé straně.
Dobře?
Skvělé.
Váš životopis je působivý, Nadio.
Děkuju moc.
Ale... Budu k vám upřímný.
Myslím, že vám stipendium nedáme.
Proč ne?
Na naší univerzitě se nedíváme jen na prospěch a tvrdou práci,
ale i na život studentů mimo školu.
Zajímá mě spousta věcí.
Jsem velmi zvídavá.
Pracuju v obchodě rodičů a chci, aby měli lepší život.
O tom nepochybuji.
Ale slyšeli jsme o tom videu.
To vám nehraje do karet.
Stipendia udělujeme vzorným studentům.
Je mi to líto.
Jak to šlo?
- Řekla bys mi to radši u kafe? - Co?
Jsem dobrý muslim.
- Představím se tvým rodičům. - Já dobrá muslimka nejsem.
Jsi jediný, kdo o tom neslyšel?
„Ten, kdo se kaje, jako by nezhřešil“.
To řekl Mohamed. S ním bych se nehádal.
- Víš o tom videu? - Slyšel jsem o tom.
A i přesto mě chceš pozvat na kafe?
Co jsi to za muslima?
Ten, co žije v tomhle století.
A neřekl jsem, že tě pozvu.
- Nevadí mi, když holka platí. - Myslela jsem, že jsi boháč.
To je můj otec. Nejbohatší muž v Senegalu.
Ale tady musím být... Třetí nebo čtvrtý nejbohatší?
- Druhý, když budu mít velký štěstí. - Kde ses tady vzal?
Na jakou univerzitu byste rád chodil?
Promiňte, ale je mi to u prdele.
Teď není vhodná doba. Školní rok tady nedokončím.
Možná skončím dneska.
Já se chci jenom mít dobře.
Žádný podvody. Podle zákona, chápete?
A s mýma blbýma známkama... Řekněte mi vy, pane.
Sestřenice velmi dobré kamarádky, mimochodem nejlepší studentky ve třídě,
má velký zájem o to, jak stipendia fungují,
kdyby si z nějakého důvodu nemohla studium zaplatit.
Nemám problém si univerzitu zaplatit, ale kdyby náhodou...
Chci jít na London College of Fashion,
ale taky chci být se svým přítelem a on se ještě nerozhodl.
Chceme studovat spolu nebo ve stejném městě.
Nemůže beze mě žít.
Takže, Andere, kde se vidíte za pět let?
Za deset let?
Co chcete v budoucnu dělat?
Promiňte.
INFORMACE
Je po všem. Slyšíte?
Už to dál trpět nebudu!
Víte, jaká ostuda je to pro školu?
Od teď nejmenší provinění nebo nedostatek kázně...
bude znamenat okamžité vyloučení.
Žádné výmluvy, ani výjimky.
Což znamená, že neodmaturujete.
- To není fér. - Dobře.
Probereme to.
Soudce stáhl obvinění proti vašemu spolužákovi.
Je to vrah.
Ta, která ho obvinila, to odvolala.
Škola ji potrestala.
Možná ponese právní důsledky.
Takže aby bylo jasno:
jestli mu někdo zkřiví vlásek na hlavě,
osobně se postarám, aby nedokončil ročník
a navždy to bude mít v papírech. Rozumíme si?
Nemůžu odjet.
Máme odejít, jako bychom něco provedli?
Nano se má celý život schovávat?
Ne.
Nedovolím, aby jim to prošlo.
- Musíme najít způsob... - Jaký? Co uděláš?
Fajn.
Zůstanu s tebou.
- Nenechám tě samotného. - Ne.
Nano tě potřebuje víc než já.
Musíš odsud pryč.
Přísahám, že se brzy vrátíte.
Kdo se postará o tebe?
Mami,
kdo se tady o koho stará?
Nevím, co říct.
To nic. Pro mě je to minulost.
Vše je odpuštěno.
Jen chci, abychom to nechali za sebou
a dívali se dopředu.
Nenašli jsme vražednou zbraň, takže... všechny prohledáváme.
Můžu vidět vaši tašku?
Nikdy bych mu neublížila.
Jemu ne.
Milovala jsem ho.